www.titlovi.com
Prodekanu za upis. Univerzitet Prinston.
Meni najuticajnija osoba... -Majka Tereza,
koja me naučila da ne budem bahata nakon uspeha na maturi...
Najuticajnija osoba u mom životu naučila me najvažniju reč: aloha.
Prodekanu za upis, Prinston. Od Kristin Moreno.
Najuticajnija osoba: moja majka. Bez konkurencije.
Mislim da je sve vodilo ovom eseju, još od pre 12 g. u Meksiku,
od onog dana kad je tata otišao.
Tolika je bila majčina potreba da me zaštiti da nije pokazivala suze.
Trebalo je to obaviti što brže i u samoći.
Ja sam želela da je zaštitim pa joj nisam odala da sam sve čula.
Mama nas je držala u Meksiku što je duže mogla,
kako bi se u meni ukorenila latinoamerička kultura.
Na kraju je uvidela poslednju priliku za promenu.
Odselićemo se u Ameriku.
Samo jednu suzu.
Samo jednu, dakle, neka bude poštena, rekla je.
SOBARICA IZ MEKSIKA
Ona će biti moj Meksiko.
Pošto je ovaj esej javni, moram reći da smo u SAD stigle...
Ekonomskom klasom.
Da bi me odgajila, mami je trebalo što više sigurnosti svoje kulture.
Pa smo proputovale Teksas, sa samo 34% Hispanoamerikanaca.
Zbogom, Teksas!
I došle u Los Anđeles, sa 48% Hispanaca.
Nekoliko minuta izgubljene u tuđinskoj sredini...
Ali odmah iza ugla našle smo se među svojima!
Majčina najdraža rođaka Monika pružila nam je krov nad glavom.
Idućih šest godina nismo stupile van sopstvene zajednice.
Mama je radila dva posla, za ukupno 450 $ nedeljno.
Obe smo davale sve od sebe da uspemo.
Volim te.
Bile smo na sigurnom i srećne.
Da sam bar mogla da ostanem u uzrastu od šest godina!
Ali procvetala sam. Tokom mog prvog plesa,
čim je dečko spustio ruku s mojih leđa na moju guzu,
shvatila je da mora ostaviti noćni posao kako bi pazila na mene.
Za nekoliko dana otišla je na razgovor za posao.
Trebalo joj je 450 $ od jednog posla.
A to je značilo da će, nakon toliko vremena u Americi,
napokon stupiti u stranu zemlju.
Tu je!
Došle smo na razgovor s gđom Klaski! -Divno, tu ste!
Uđite! Otvoreno je, mi smo pozadi.
I zovite me Debora!
Pozadi su, dođi.
Čekanje je pomoglo.
Više se nije bojala.
Raditi za Angloamerikance više nije bio problem. Samo običan posao.
Dozivala ih je Bela Amerika.
Prekoračila je kulturnu barijeru.
Zaboga, jeste li dobro? -Bez brige, ne ljutim se!
Tražila sam ukrase za stakla da se ljudi ne zaleću u vrata,
ali imali su grozote, pa sam posebno naručila.
Sama ću nešto dizajnirati. Nema veze, vama nos krvari!
Ćuti, Debora! -Tačno, mama!
Nema leda, Bern! -Nađi bilo šta smrznuto!
Pritisak! Samo pritisak!
Uzmite!
Je li vam čudno što vam dajem novac? Veoma se grizem! -U redu je.
Čume, prestani! Oprostite što je nered.
Večeras imam dobrotvornu zabavu za školu. Sedite!
Može. Ma, bacite to!
To je moja rođaka. Tu je već neko vreme.
Malo razume engleski, ali ne govori dobro.
Živi u zgradi koju vodim. -Dakle, s kim razgovaram? -S njom.
Predivna si!
Predivna si. -Kaže da si lepa.
Nije to mislila kao kompliment, više kao optužbu.
Mama! -Samo nastavi.
Pardon! Ovo je moja kćerka Berni i moja majka Evelin Rajt.
Želite da se sklonite sa sunca? Kremu za sunčanje? Imam faktor 70.
Ona obožava sunce.
Imamo istu jaknu! To je dobra karma!
Jeste li za limunadu? -Ne treba, hvala.
Idemo onda samo da razgovaramo!
Imam dvoje dece. Muž mi je kuvar, vrhunski. Kao da sam zato važna!
Radi uveče. -Vi radite? -Da. Ne, sada ne. Zašto? To znaš da pitaš?
U redu je. Vodila sam firmu za dizajn koja je bankrotirala.
Sad sam mama puno radno vreme. Uf! -Dva uf!
Imam dvoje dece. Sin Džordži ima 9, a Berni si upoznala.
Volim kad je kuća kao ja. Ja sam istovremeno opuštena i pedantna.
Najvažnija je prisna atmosfera u kući, reci joj. Ali pazim na kuću.
Oprosti, ne stižeš da prevedeš.
Ženska je totalno čudna. Ima dvoje dece...
Kako se zoveš? "Zovem." Jedna od pet reči koje znam.
Flor Moreno.
Floor. -Ne, Flor.
To znači cvet, zar ne? -Da, cvet.
Floor! Kao pod, zar ne? -Flor.
Pala sam na nekom ispitu iz sluha?
Šta kaže? -Ako smotate jezik i opustite ga, uspećete.
Da je Amerikancima to teško, i da ceni što pokušavate. Većina neće.
Ona mene razume!
Tupa, ali tvrdoglava, zar ne?
Vidiš šta si me naučila? Takav stav treba mojoj deci!
Strpljenje i podrška!
Dobro, plata. -Do viđenja! Drago mi je što ćemo se viđati! -Poljubac!
Radićeš 6 dana nedeljno, 7, 8, 12 sati.
Kućni poslovi i vožnja dece. Koliko tražiš?
Koliko kažete. -Ne! To je važno pitanje!
Ako zatražiš premalo, ne ceniš se. Previše? Iskorišćavaš me.
1000 dolara.
Šali se!
650 dolara!
Dobro došla u porodicu!
Dođi, pokazaću ti kuću!
Nisam znala da se mama hronično brine zbog novca
sve dok je nisam prvi put videla finansijski neopterećenu.
Sto za dvoje, molim. Slavimo. -Izvolite!
Odgovara li vam ovaj?
Da, hvala!
Uživajte! -Hvala! -Nema na čemu.
Skupo!
Ja ću ovo!
Oprostite, oni ljudi žele da vas časte pićem. -Molim?
Častili bi nas pićem.
Hvala!
Ne, hvala.
Samo malo, čekajte!
Recite gospodi... -Ne razumem.
Reci joj da im kaže...
Zaboga! Šta vam je? Ne vidite da sam sa kćerkom?
Reci joj, Kristina!
Zaista mi je neprijatno. Mama kaže da im kažete:
"Šta umišljate? Ne vidite da sam sa kćerkom, zaboga?"
Dobro!
Kaže: "Šta umišljate? Sa kćerkom je, zaboga!" Malom.
Prolazim sleva!
Levo!
'Jutro, Flor! Vidimo se! Levo...
Levo!
'Dan!
Hej! -Zdravo!
Probaj ovo!
Ozbiljno razmisli da ustaneš. Ne moraš da ustaneš, ali razmišljaš li?
Da... -Dobro!
Bože moj! Kako je ovo fino! -Samo reci: dobro je.
Ma to je... -Drago mi je što ti se sviđa.
Ali ti bi trebalo da se suzdržiš.
Ne!
Flor, nikad ne bacaj Čumi stvari! Nikad!
Nisam ljuta. Mislim na tebe. Samo sam htela da budem ljubazna!
Jer... Ne smeš psu da uzimaš loptu! Ne smeš da mu bacaš.
Nikad ne bacaj ništa ovom psu!
Evo. Možeš li nam skuvati kafu, možda? Super! Hvala.
Sada? -Da! Pravo ustajanje!
Hej, tata!
Ljutiš li se i ti kao mama zbog onoga?
Ne, Džordži. Ne ljutim se. -Ljutiš se na mene?
Ne. -Dobro je! -Nadajmo se.
Kad je reč o deci, Džone, moramo imati isto mišljenje!
Ujedinjeni! Dosledni!
Znaš li koliko sam knjiga o roditeljstvu pročitala? -Deb!
Od srednje škole čitamo jedno drugo kao knjigu! Iskoristi to!
Šta si mu tačno rekao? Reč po reč?
Da se ne ljutim.
Ti si pozitivac, a ja negativac! -Ma daj! Zašto se brineš?
Sve je u redu.
Buc-buc!
Džone! -Da?
Misliš da ćeš to rešiti pipanjem moje sise? -Nekad jesam!
Sada me to užasno ljuti! -Pogrešna sisa.
Razumem. -Rekla sam ti...
Ovo ti je veoma važno. Nama! Hteo sam da budem iskren prema njemu.
Zato sam mu tako odgovorio. Ovo nije svađa, dušo. -Jeste!
Imamo veliku svađu! Napokon!
Zato prestani da budeš tako ludo smiren!
Bože dragi na nebesima, spasi me!
'Dan!
Nisam znao da je Deb nekoga našla. Pomagaćete nam?
Samo španski! -Radite ovde, a ne govorite engleski?
Samo mora da okrene 911 i pritisne 2 za španski! -Ovo je...
Flor, to je Džordži, a to Džon. Džone, to je Flor.
Flor! -Vidite? Savršeno!
Ja ću odvesti Džordžija. -Ja ću!
Pokazaću Flor šta će raditi.
Flor, molim te, dođi sa mnom.
Flor!
Dođi. Hvala!
Ljuta je. -Sve je u redu.
Deb! -Šta je? -Voliš me?
Nije ti tu najbolje mesto za stajanje, kolega. -Ja sam kriv.
Oprostite... -Nema problema. Ti si nov? Dobro došao.
Prvi dan. -Džone, moram nešto važno da ti kažem!
Do đavola! -Šta je?
Viktor je prepoznao slavnog gastro kritičara na telefonu. -Iz?
"Tajmsa"! -To! -Poslali su ga s druge strane zemlje samo zbog nas.
Ako imaš tremu, prošetaj. -Ne treba! -Idem s tobom. Disaćemo.
Ne brinem se za kuvanje. Nije u tome problem!
U Njujorku sam radio u restoranu sa 4 zvezdice.
Skoro sam postao kreten.
Počneš drugačije da govoriš!
Restoran je izgubio svoj duh.
Nije! -Slažem se sa svim što ste rekli! Divim se vašim mislima.
Nadam se da će postati i moje.
Ne znam za šta da navijam.
Pomisao na još jednu zvezdicu mi je mučna.
Sa 4 mogu da idem samo dole: "Bože, oduzeli su mi zvezdicu!"
Predjelo! -Znate šta mi treba?
3 i četvrt zvezdice! Da, to bi bilo savršeno!
To znači da si dobar i ne moraš da budeš razočaran.
Poštuju te, dobri ljudi žele da sarađuju s tobom, ide ti.
Nisi toliko eksponiran. Možeš da gledaš svoj posao.
To je dobar život!
Dobar život!
Bila sam u separeu, i ta mala hiphoperka...
Divno iznenađenje! Hvala!
Mala hiphoperka. Ima "Gremije"!
Slavna je. Vi deca je poznajete.
Do đavola! Hvala Bogu za jezičku barijeru, nije ti dosadno sa mnom!
Uglavnom, rekla je... "Niste li vi Evelin Rajt?"
Bože! -Setila me se sa stare ploče...
A onda... Ma, kako li se zove? -Prestani!
Tako je priča puno bolja! -I ovako je dobra.
Rekla je: "Kad god pomislim da je život..." Oprosti što prostačim.
Tj, oprosti njoj. "Obično g..."
"Stavim jednu od vaših ploča."
Bože moj! -To je tako divno!
Misliš da je tvoj život sramotan, a onda neko u njemu nađe snagu.
Razumeš? -Da.
Mama! Nije još ni podne!
Biće dobro. -Ništa ne znam. -Oslobodi svoj um!
Predsednik čiju politiku smatraju odgovornom za Depresiju!
Ne znam. -Ime usisivača! -Molim?
Dobro, shvatila sam! -Huver! -Rekla sam, znam! Ne veruješ mi?
Sada nešto znam! -A njega je nasledio...?
Sve mi je prazno! Stidim se! Sama sam kriva. Vežbam matematiku.
A svejedno ću pasti! -Prestani.
Čovek nije Rus. -Molim? -Nije glup.
Ali je Rus... -Ruzvelt!
Čula sam tu reč, a sad ću i zapamtiti!
Iznenađenje! Nova odeća!
Čime sam to zaslužila? -Rasprodaja!
Zdravo, Flor! -Poludela sam! Toliko sam kupila! -Treba ti podsticaj!
To je bilo zajedno, ali ja to ne bih nosila zajedno!
Osmica? -Šta je?
8... -Šta je? -Opet 8...
Šta nije u redu? -Uspećeš i izgledaćeš sjajno!
Smršaćeš i...
Znaš, mama, drago mi je što nisi došla ranije.
Tada ne bih mogla da ti kažem da mi je tvoj poklon kao ruski.
Dušo! -Molim te. Idem.
Berni! -Želim da budem sama. Oprostite. U redu je.
Kako ćemo to izdržati ako joj ne pomognemo? -Čekam te dole!
Kćerka njenog pedijatra ide u isti razred i nosi osmicu!
Vama nikad nije trebalo vremena? -Da.
Moramo biti na istoj strani! Zašto ti je to toliko teško?
Treba mi malo vremena.
Ona je između te dve veličine! Razmišljala sam!
Trebalo bi da je podstičem u tome ili motivišem da se sredi?
Flor! -Ja ići?
Odvešću te do stanice.
Oprosti, nisam ti otvorio vrata.
Mama nije razumela gazdu.
Činilo se da je i on ljut zbog onog što je učinjeno Bernis.
Ali nije uradio ništa!
Nemam više opravdanja za gazdaricu!
Bernis sutra ima ispit! Nije joj ovo trebalo!
Kako se obradovala poklonima!
Mislila je da su svi problemi s majkom rešeni!
Izgledao je kao dobar čovek, ali...
Ona je imala iskustva s mačo muškarcima.
A ovaj se ponašao kao meksička... Žena!
Nije znala kako da reaguje, osim da pobegne.
Hvala!
Šta radiš? Još se vozimo. Odvešću te do stanice.
Moraš me pustiti da te odvezem. Do kraja.
Odvešću te.
Do kraja!
Nije li ovo bila čudna vožnja?
Oprosti. -Nema problema.
Da, slobodna si.
Zdravo!
Moraš mi pomoći.
Zaprepastilo me ono što me mama pitala.
Njena pravila su nestajala. Počela je da se meša u život gazda.
Kako se kaže: "Probaj!" -Na engleskom? -Da!
Probaj!
Probaj...
Ne kao zapovest!
Više kao: "hajde, ma probaj!"
Samo probaj!
Sami probaj...
Samo.
Oprosti.
Jednu kulturološku razliku želim da istražim na Prinstonu.
Amerikanke imaju isto mišljenje o kilaži kao Latinoamerikanke.
Žele utehu obline.
A kada tu želju potisne stil i zavlada uskraćivanje,
zbog dijete i vežbanja Amerikanke se uplaše svega u vezi s oblinama.
Putenosti, požude, seksa...
Hrane, materinstva... Svega što je u životu najbolje.
Dobro jutro!
I tebi, Flor.
Ne bi išlo!
Samo probaj!
Kad si naučila engleski?
Ništa! Samo probaj!
Tesno mi je. Ne mogu.
Bernis, samo probaj!
Malo je, a ja velika! -Samo probaj!
Dobro! Pokazaću ti.
Hvala!
Divan početak dana! Ponosna Meksikanka uči svoju prvu rečenicu
kako bi me gledala dok se mučim sa...
Taman mi je! -O. K.
Hvala ti!
"Opet pogreših...
Sad život opet je samotan,
a lane još sve je bilo tako sigurno...
Sad život opet je užasan!
Dolina suza..."
A šta je s dečjim pesmicama?
Kad ima noćnu moru, naučim ga neku svoju staru pesmu.
Tako njegove more imaju svrhu.
Ali ne moram nikome da ih pevam. -To si nam jasno rekao.
Koliko si prodala ploča s tom pesmom? -Zanimaju ga te stvari.
Bila je veoma popularna.
Idemo!
76.000. To je super za džez album!
"Gradski restorani."
Isuse!
Nabijem te!
Tata! -Zašto vičeš? -Ludi oče, zašto ti ne vičeš?
Radim na tome. Samo da nadvladam šok.
Džon Klaski... -Nemoj. -Hoću!
Džon Klaski, koji je s 25 godina ostavio trag na njujorškoj sceni...
Sad se pojavio kao mlad i suveren veteran koji rizikuje kombinujući.
Tata! -Ne upadaj sestri u reč.
Počinje s nizom predjela koja su neodoljivo, a nenametljivo smela.
Tata, ovo je super! -Bože!
Evo ga dalje!
Jesti u ovom savršenom, manjem, strastvenom restoranu
nadahnjuje i gosta da se prepusti užicima.
I za kraj...
Džon Klaski je najbolji kuvar u Americi!
Kako si to lepo pročitala! -Savršeno, tata!
Džone, 4 zvezdice! Bože!
Već mi izgledaš drugačije!
Pitam se šta će mama uraditi. -Pročitala sam!
Polako!
Šta je sad ovo? -Ne znam! Tako sam srećna zbog tebe i tvog truda!
Zaboga!
Bez brige, čekaću te!
Dobar potez!
Kako nam ide!
Dame i gospodo, majka dvoje dece! Pogledajte!
Sjajno izgledaš! Suludo si zgodna. -Sviđaš mi se!
A ja tebe volim! Kreni.
Ja ti i ne trebam!
Samo daj. Evo je! Samo ona!
Ne, ne!
Nemoj biti tužna. Bilo ti je dobro, video sam. Razvedri se, Deb!
Šta ću sa sobom? -Dušo...
Ne još!
Super seks.
'Dan!
Moja prijateljica Luz.
To je Džon Klaski.
Kako se kaže, pročitala sam vašu sjajnu kritiku?
Pročitala sam vašu sjajnu kritiku.
Oni meni pročitali dobru kritiku.
Fino! -Ne baš.
Kaže da nije baš.
Oprosti. A kako si ti?
Ja dobro.
Kako se kaže da bude srećan?
Budite srećni! -Da, hoću!
Čestitam! Bravo!
Moramo da razgovaramo. -Dobro!
Zaslužili ste! -Bili ste sjajni. Čestitam!
Šta je, Pjetro? -Dobio sam sjajnu ponudu za sopstveni restoran.
Svi žele da me finansiraju otkako je izašao članak.
Ne mogu da te pustim i radim ovo radno vreme.
Ne mogu da vodim ovakav život ako te ne zadržim.
Upravo sam ti dao sjajnu pregovaračku poziciju.
Odrekao si se 20% restorana, a mene nisi ni pitao? -Morao sam!
Inače bih ga izgubio. Onda ne bih imao vremena za porodicu.
Ja ne postojim! -Ma, postojiš.
A ja sam se brinula kad je najbolje da te pitam za letovanje.
Pa, sad je dosta dobro.
Mama, došao je agent! Ideš? -Idi ti! -Vraćam se posle.
'Dan!
Ja sam Majk. -Debora.
Našli smo sjajnu kuću, pa počinjemo s najboljim.
Nikad neću biti jedna od devojaka kojima kosa glatko vijori u autu!
Pomerite sedište napred.
Još malo. Tako!
O, vi ste očigledno opasan šarmer!
Pogledaj ti to!
Tako mi svega! -Nije li divno?
Predivno! Fantastično! Savršeno!
Kako se to kaže na španskom?
Ovo će biti tvoja soba. Bez brige, stavićemo puno svega lepog.
Jesi li je pitala može li da se doseli?
Ma daj! Nema autobusa do nje! Nije u pitanju. Dvaput, ma daj!
Latinska četvrt ili Karbon Bič? Šta uraditi?
Hajde! Biće divno! Neko će ti sve objasniti.
Moraš naučiti engleski. Zašto ga ne nauči? -Pazi!
Moram da naučim na španskom da kažem moraš naučiti engleski.
Oprostite!
Govorite li engleski? -Da!
Pomozite mi. Prevedite joj nešto.
Može! Zauvek!
Unajmila sam kuću preko leta. Mora da spava tamo zbog autobusa.
Ne, oprostite. -Zašto?
Kaže da ne može jer ima kćerku.
Imaš kćerku?
Celu jednu kćerku koju nisi ni spomenula?
Suludo je što to ne znam!
Ne prevodite usputne primedbe!
Radiš za nju? -Samo joj recite da ne mogu da živim tu.
Kaže da ne može da živi tu. Zbog kćerke. -To sam shvatila.
Ja imam biznis. Perem aute... -Neka dođe i kćerka! Recite joj.
Debora, ako nam nije rekla za dete, privatnost joj je važna!
Da, privatno. -Neka živi kod kuće. Ja ću je uveče voziti.
Poštedimo svet tvoje vožnje, dobro?
Šta ćemo onda?
Pita šta ćemo.
Oprosti, prijateljice, ali trebaš mi.
Samo preko leta!
Ne želim da te izgubim, ali...
Dobro. Živeću tu s malom.
Kaže da će živeti s vama.
Hej, Kristina! Malibu! Malibu!
Kad čovek prvi put vidi prirodne lepote u privatnom vlasništvu,
okeane koje ljudi imaju u dvorištu, to zbuni sva čula. -Zaboga!
Nisam znala da Bog ima prodavnicu igračaka za bogate.
Plaže su tako čiste! Divno!
Koliko ćemo ostati tu?
Tri meseca? Bićemo tu tri meseca!
Tri meseca! Na ovoj plaži, tri meseca! Neverovatno!
Idemo da plivamo?
Flor! Pogledaj ti to dete!
Zaradila bi celo bogatstvo da se baciš na surogat materinstvo!
Kako si? Ja sam Džon!
Dođi, upoznaj se sa svima! Berni... Ja sam Debora.
Ovo je moja kćerka Bernis.
Džordži, i moja majka Evelin Rajt. -Drago mi je!
Samo bez poređenja!
Neću ni odgovoriti na to. Dođi.
Mama kaže da vam nećemo smetati. Idemo da se raspakujemo.
Da, idite da se smestite!
Hvala vam mnogo. Presrećna sam što sam ovde.
Evo ideje! Moram da složim riblju palatu od stakalaca.
Od komada stakla koje pesak godinama oblikuje.
Dakle, evo kako ćemo. Vi ćete ga tražiti.
Ja vam dam 50 centi za svaki komad koji nađete.
Dolar za komade veće od ovog tu!
I pet dolara za komade koji nisu smeđi, providni ili zeleni!
Moramo li to? -Molim? -Idemo! -Na posao! Zabavite se!
Idi, malena! -I ja? -Da! Naravno!
Hvala!
Džordži!
Kristina! Gore sam!
"Draga Flor, malo sam ti ukrala kćerku. Poljubac!"
"Špansko-engleski rečnik"
Šta ti je?
Ona je van sebe zbog ovoga.
Flor!
Ostavite me, molim vas. Dobro sam. -Žao mi je.
Veoma mi je žao.
Brzo će se vratiti.
Ne moraš da radiš.
Daj mi to.
Izvoli.
Hvala.
Deb je pogrešila.
Razumem kako ti je. Razumeš li šta ti govorim?
Ne.
Dobro. Kaže li se "simpatico"?
"Uno momento!" Ne, to je italijanski.
Žao mi je što se ovo događa.
To sam hteo da ti kažem. Istinski mi je žao.
Nisam mislio... Samo mi je normalno žao.
Idem sad da radim.
Hvala vam što ste me vodili! -Prestani da mi zahvaljuješ!
Uživala sam u tvom društvu. -Na buvljaku je bilo...
Ne znam šta da kažem! Toliko stvari! I vi! Sve znate o njima!
Kako ste samo naterali one ljude da snize cene! Mislim da ste...
Nema veze. -Samo reci! Podneću ja to.
Mislim da ste...
Najdivnija belkinja koju sam ikad upoznala.
To je tako... Divno čuti!
Apsurdno, ali vrlo sam ti zahvalna.
Veliko hvala! Bilo je divno!
Ovo mi je najbolji dan u životu!
Nešto nije u redu?
Reci mami da će se to odmah oprati. -Ne sada.
U sobu!
Šta je? -Ne možeš tek tako da uzmeš nečije dete i promeniš ga!
Nemoj me izluđivati. Jer znaš kako je to kad ja poludim!
Zašto Flor pravi toliku frku od ovoga?
Molim te, ubij me ako ikad postanem tako teška.
Ne možete uzeti moju kćerku bez mog dopuštenja!
Šta je to? -Za vas.
Od koga?
Nisi pri sebi. Ovo je napisano u ljutnji. Čekaj! Prespavaj.
Ako to ujutro još budeš htela da mi daš, dobro.
Predomislićeš se. Prespavaj.
Uzmi pismo, Debora! -Prespavaj.
Nije htela da kaže da ima ćerku, a ti je prvi dan odvedeš bez pitanja?
Mislim da je to... -Neosetljivo?
Snobovski, neodgovorno, perverzno, ludo? Šta?
Glupo!
Kad će iko u ovoj prokletoj kući, u ovom životu misliti na mene?
Htela sam da ugodim detetu! Ne moramo to da pretresamo!
Ja sam sve zaboravila, sigurno je i Flor...
Gotovo je! Podrži me!
Prespavala sam.
Pa, očigledno sam bankrotirao.
Bez brige. Ne morate mi platiti! -Samo se šalim.
Kad to prebrojiš, zovi me. -Prebrojala sam. Mnogo puta.
Nisam spavala. Brojala sam. -Dobro! Koliko dugujem? Da čujem.
640 dolara.
Zaista? -Da. Zaista mi je žao!
Dobro! Ne znam... Hoćemo li se sutra dogovoriti?
Rekli ste mi, pet dolara... -Znam, obećao sam.
Sve mi se vraća! Idem da se oporavim.
"Dragi, malo ću kasniti. Bez brige. Deb."
Kristina!
Mama želi da tačno prevodim. Ništa drugo. -Molim?
Mogu li da razgovaram s vama? -Tvoja mama?
Da, naravno.
Razgovaraj sa mnom.
Ne moram najpre da prespavam?
Šta ne valja? Sedi.
Vi ste dali ovaj novac mojoj kćerki?
Imao sam nagodbu s decom. Svom decom.
Ne, molim vas!
Niste pitali majku smete li detetu da date čitavo bogatstvo
za kamenčiće s plaže?
Kako se to zove? -Morsko staklo.
Ne, ne mislim na kamenje!
Nego na takav postupak! Ono što ste uradili!
Ajoj. Bojim se da "engreido" ne znači ništa dobro.
Bahatost!
Nisam znao da će toliko sakupiti! Mislio sam, najviše 50 dolara!
50 dolara je mnogo!
Znam.
Sranje!
Oprostite. Ma daj!
Shvatam zašto si ljuta. Oprosti.
Možda ti se tako ne čini, ali zaista razumem te stvari.
Znam kako je kada misliš da ti neko dira u dete.
Neću više.
Neću.
Dobro!
Kasno je! Idemo da spavamo!
Da spavate?
Ne!
Kad bi malo izvinjenje bilo dovoljno, bila bih glupa da to potežem!
Ali moram da kažem šta mislim, bez obzira na posledice!
Moram da budem nepristojna!
Ne dirajte tuđu decu!
Šta je tu teško shvatiti? Deci je teško da shvate nedoslednost!
Onda počnu da ispituju roditelje! I ne osećaju se više sigurnim!
Slušajte!
Vaša žena vodi je u šetnjice.
Menja joj frizuru!
A vi joj dajete novac!
Evo! Vraćam vam... Novac?
Ne ljutim se na vas. Samo sam bila uznemirena.
A licemerna?
Šta je rekao? -Licemerna.
Čula si me! I ti si uradila isto.
Jesi! Idi da održiš lekciju sebi. Za tu ti neće trebati prevodilac!
Šta sam ja, kanta za recikliranje?
Svi u nju bacate đubre da ja nešto stvorim?
Nisam licemerka! -Jesi! Uradila si isto.
Misliš da ne znam kako si prepravila Berni odeću? Čuo sam.
Postoji li razlika između onoga što radiš i ovoga o čemu govoriš?
Pardon!
Nema razlike. Mešala sam se.
Šališ se?
Neverovatno je kad nekom nešto kažeš, a taj neko se složi.
Šokiran sam.
Zaista se stidim.
Imate pravo. Licemerno je.
Ovo mi se ne događa često!
Rekla je da ćemo otići kad god kažete. -Ma ne! Dajte!
Kako mogu da radim ovde nakon ovog razgovora?
Ne možeš da odeš. Čak i ako želiš. A znaš i zašto.
Znaš.
Zašto? -Ako odeš, Kristina će sebe kriviti što si izgubila posao.
A ta krivica...
Ne znam znaš li šta je krivica.
"Kulpa". Krivica. Znamo, mi smo katolici.
Znamo.
Ne možeš to da joj uradiš.
Dobro nam došla!
Laku noć.
Ne možeš više da mi prevodiš. Moram da naučim engleski!
To nije trebalo da prevedem.
Slušaj ti svoju majku! Ona sve zna.
Ništa!
Učenje engleskog koštalo je 599 $ unapred, i 12 rata po 86 $.
Što je kamata od 22%.
Asimilacija je postala skupa.
Ali taj novac nipošto nije bio bačen!
Hrana.
Ja učim engleski!
Molim, ponovite.
Vrat.
Nos.
Leto. Zima. Proleće!
Sunce. Sunčano.
Nekoliko.
Nekoliko! -Opet! -Nekoliko!
Dobro je! Previše!
Jesi li za bioskop? Imaš li neki film na umu?
Uživala sam u trilogiji "Rat zvezda" g. Džordža Lukasa.
Čestitam, Džone! -Kuvaru, sve smo popularniji!
Da se više ne javljamo na telefon? Puni smo sledeća četiri meseca!
Ne! Želim da mi dolaze i slučajni gosti. Da ostanemo bliski ljudima!
Trik je u tome da ostanemo isti! -Nemoguće! Doći će do pobune.
Očajni su! Ovo je najbolje vreme tvog života!
Služićemo i za šankom. -A gde će ljudi čekati sto? Neće ići.
Uradi mi to. -Ne mogu! -Inače ću zapaliti kosu i ispljuskati se!
Da, na neobičan način sam iskazao svoj čvrst stav.
Telefon!
Majk. -Super!
Upravo izlazim. Hvala!
Hvala ti!
Hvala na vožnji, ali nije bilo neophodno.
Četiri zvezdice, a nikad nisam bio nesrećniji!
Ustani! To!
Uspeo je! Strašna prepreka!
"Ja ću obući farmerice."
Ko te uvek dočeka u pola tri ujutro? Čum!
Uradi nešto s njim. Iščašićeš ruku.
Zar više uopšte ne spavaš?
Što više učiš, više naučiš!
Dobro ti ide. -Ne. Kao da imam dve godine.
Gotova! -Ne! Samo nastavi, završi!
Vaša žena napolju.
Je li rekla kuda? -Ne.
Žao mi je.
Ma slušaj, zaboravio sam da ide napolje. Ne glumi pametnjakovićku.
Oprosti.
Ti i ja ionako se stalno izvinjavamo.
Trebalo bi me išibati, da izgubim svest...
Odavno nisam.
Hteo sam reći, ne budi pametna. Ne pametnjakovićka.
Ne moraš biti ni ljubazna. Ni osećajna. Ni divna.
Preblizu sam. Oprosti još jednom.
Hteo sam da kažem: "Zdravo, Flor. Laku noć, Flor."
Serija koju gledaš biće hit.
Prijatelju, jesi li za...?
Idi, Čume! Ne!
Idi kod njega!
Ipak me voliš! Već sam se pitao.
A ono što ja hoću da kažem? Dobro je.
Kristina je već sama pročitala sve knjige na Bernisinom spisku.
A mlađa je dve godine. Zamisli da ide u njenu školu!
Verovatno mogu da joj sredim stipendiju. Bog zna da mi duguju!
Pitaj Flor. -Da. Ona je otvorena za nove stvari.
Gde ideš? -Pa... Napolje.
Sve je to... Verovatno ću biti u...
Signal će biti loš, pa ću se javiti posle.
Ne mogu da nađem ključeve!
Debora! -Arlin! Kakvo iznenađenje!
Ovo je Kristina, o kojoj stalno govorim.
Ovo je Arlin Folsom, direktorka škole. -Drago mi je.
Želiš li da ti pokažem školu? -Zaista? -Divno!
Divna je, zar ne? Meksikanka!
Naleteli smo na direktorku i oduševila se malom! Nisam kriva.
Samo da znaš, stipendija vredi 20.000 $, a upis je sutra.
Predaleko je od moje kuće. -Možeš da se doseliš u grad, kod nas.
Nikad, hvala. -Dobro onda.
Nego, kaže se "ne, hvala".
Mamu je zahvatio žrvanj manipulacije.
Dragi Bože, ovo je najvažnija molitva u mom životu!
Reč je o mom obrazovanju. O zdravlju mog mozga!
Molim Te, Bože, uđi u mamino srce! Neka shvati šta ta škola znači!
Zdravo, Flor.
Hoćeš malo porta? -Ne, hvala, Evelin.
Kako si? -Zdravo. -Ja sam na odlasku.
Šta je?
Jadno moje!
Niko nije primetio!
Flor...
Hvala što me nikad ne osuđuješ.
Volim te. Sve volim! To me ubija!
Mogu li da razgovaram s vama? -Sa mnom?
Debora će doći svaki čas, ako treba... -Ne, pravi razgovor.
Može? Ne.
Ne, može! Oprosti.
Napolju?
Imam malu tremu!
Hoćemo li ikad stati? Samo pitam!
Znate za Kristinu i vašu privatnu školu?
A, to.
Uspeli su! -Ne znam šta raditi! -Ne pitaj mene.
I ja se brinem za kćerku. Dolazi kući u brizi zbog geometrije!
Pristojna škola morala bi da joj pokaže kako je divna!
Ne morate se brinuti zbog Bernis.
To srce ništa neće promeniti.
Da, hvala.
Lepo je čuti da to neko naglas kaže.
Teško je to objasniti.
Žao mi je.
Ja vas dovela ovamo...
I napravim muvu od slona. -Ne! Imaš pravo na brigu!
To je posao roditelja! Briga za decu je normalna.
A kad je neko normalan kao ti, to čoveka može da izludi!
Osoba kao ti... Oprosti. Ako misliš da si na prekretnici, jesi.
Jesi.
Da bar mogu više da ti pomognem.
Nijedan muškarac nije me razumeo kao vi.
Kako vi postali taj čovek?
Ne znam.
Skloni se s tog prokletog vetra! Sedi!
Nisam hteo... Želim da pomognem.
Sigurno je teško biti udovica, sve raditi sama.
Zašto vi mislili da sam ja udovica?
Valjda sam mislio...
Da te inače nijedan muškarac ne bi ostavio.
Dobro. Hoćeš li je poslati?
Ne znam.
Ako je pošaljem, dogodiće se ili jedno ili drugo.
Ili će biti čudna...
Ili će postati ista kao oni.
I ja sam se brinuo za svoje dete.
Između čudna i ista, treba navijati za čudnu.
Da, treba.
Hvala. Laku noć! Idem spavati!
To što govoriš engleski je...
Šta? -Ništa.
Samo mi je drago što smo se napokon upoznali.
Evo ih!
Jedva ste stigle! Brinula sam se.
Juče sam uzela tvoje knjige.
Stavila sam ih u Berninu staru torbu.
Hvala. Biće to divna škola. Vidim po težini knjiga!
Kupila sam joj poklon za prvi dan škole. Od mene i Berni.
To je u redu? Veliki je dan! -Šta smo joj kupili?
Čekaj!
To je od svih nas! I od tvoje mame.
Nije od mene.
Idemo! Nemojte kasniti!
Hvala vam na ovoj prilici!
I svemu.
Lepu godinu vam želim, devojke! Ovo je divno.
Levo!
Levo... -Ne levo!
Levo!
Brza si!
Radije čuvaj snagu!
Znaš, trčala sam na faksu. Čuvaj se!
Gle, isporučili su mi sto!
Vidimo se!
Divna si što si se potrudila!
Kad ljudi žive pod istim krovom, stvara se ambijent sapunice.
Gospodari i sluge nesvesno plešu forsirani marš,
pa kad sve krene naopako, stušte se traume.
Na nagovor gđe Klaski pozvala sam dve prijateljice kod nje,
iako su me čekali kod kuće.
Monika je napokon dovela majku iz Meksika i mama je spremila večeru.
Halo? -Flor? Deb je. Oprosti što kasno zovem.
Devojke još uče, a ja moram napolje. Obećala sam da ću ti je vratiti.
Ako želiš, prekinuću ih u učenju. Kako želiš.
Da razmislim. -Dobro, razmisli.
Ako si umorna ili se zabavljaš, neka prespava. Ujutro je vraćam.
Razmisli pa mi javi.
A šta joj je sad? -Moram je dovesti!
Čekaj! Moramo razgovarati, dušo. -Dušo? Mama, već kasnim.
Pričuvaj decu. Imaš moj tajni mobilni. -Samo minut.
Jesi li nacvrcana? -Nisam! Odavno više ne pijem.
Niko nije primetio. Valjda sam se dobro ponašala kao pijanica.
Ali dužnost me pozvala i sada sam trezna. Mogu li reći jednu stvar?
Samo jednu, mama! Hajde.
Debora, izgubićeš muža ako ne prestaneš s tim!
I nikad nećeš naći drugog tako dobrog.
Samo plitke muškarce, bez topline u duši.
Nekad si bila zadovoljna takvima, ali sada te razmazio dobar čovek!
Ako brzo ne reaguješ, snaći će te grozna sudbina, nepopravljiva!
A tvoj život već je postao očajan i glup!
To je bilo to. Pazi kako voziš. Nema više kafe! Sad sam gotova.
Opet si uspela! Naterala si me da se zamrzim.
To od tebe uvek mogu očekivati.
Dušo, sada je tvoje nisko samopoštovanje sasvim opravdano.
Džone!
Sačekaj malo.
Šta je sada? -Ništa!
Mogu li te, iako uzalud, moliti da ne ideš tamo?
Deb!
Gde si? -Ovde!
Draga! Šta ti je? -Ostani tamo. -Šta je?
Znam šta moram, samo da skupim hrabrost. -Zar me baš moraš...
Ovako plašiti?
Ne možeš samo da kažeš?
Nije lako. -To sam ja. Možeš da mi kažeš.
Zaista se nadam! -Ne plači. Plači, plači! Žao mi je.
Hajde. Šta ti je?
Viđam se s nekim 11 nedelja. Nije mi bio važan i sad sam raskinula!
Najpre je to bilo samo zato što sam pratila tržište nekretnina.
Posle se zbog moje nesigurnosti to pretvorilo u... -Čekaj!
Ne razumem šta govoriš.
Ne možeš tražiti da te pratim ako tako počneš.
Šta si čuo?
Pa, pogodio me potres. Bučan!
U glavi mi zaista buči! Ne šalim se. -Upoznala sam ga...
Ako govoriš tako brzo, ne čujem te! Svašta mi prolazi kroz glavu.
Jesi li već rekla jesi li spavala s njim?
Ne. Dosad sam govorila samo o flertu, jer važno je samo...
Jesi li rekla jesi li se seksala s nekim drugim? Jer ne čujem. Reci.
Objašnjavam da prvih deset nedelja... -Još nisi rekla, zar ne?
Ti me tako pitaš... -Da! Tako te pitam jesi li...
A jednom kad pitam... Daj mi trenutak.
Zanima me mogu li ikako izbeći to saznanje.
Ne. Do đavola. Ne mogu.
Dobro, sada ti. Kratak odgovor. Jesi li... -Jesam!
Zaista?
Odlučila sam da ću ti odgovoriti na sva pitanja... Na sve, i više!
A kakvih bi drugih pitanja moglo biti?
Zaista si toliko bolji od mene?
Pa, nisi letvicu postavila visoko.
Čekaj, molim te! Ako saslušaš šta se tačno dogodilo...
Onda uradi šta god želiš! Samo dopusti da ti sve kažem!
To je samo Flor.
Flor, odakle ti? -Želim svoju ćerku!
Moram da razgovaram s gđom Klaski!
Dajem ostavku! -Ništa od toga ne možeš ovaj čas.
Moram!
Rekla sam ti ovo jer želim da budemo iskreni i bliski!
Da osećam kako nisi lud što me voliš!
Dakle, moramo da razgovaramo. Dok ne izgubimo svest!
Pa ćemo se jedno drugom smučiti i napraviti prvi korak iz ovog pakla!
Nemojmo izaći iz ove sobe dok nisi sve saslušao i rekao!
Molim te, reci da.
Oprosti, šta si rekla?
Džone, nisi me čuo? -Moram napolje. Ti samo govoriš. -Čekaj!
Ostani tu!
Nemoj je buditi kad si ovako uznemirena, a tu su i druge devojke.
Šta radiš? Kuda ideš?
Odlazim. Napokon sam... -I ja. Odvešću te. -Ne.
U redu je. Ne smeta mi. -Ako zaista ne razumete zašto kažem ne,
objasniću vam! -Nema problema.
Zar ne znate da ja...
Zaista moram napolje. Odmah. -Idi.
Zbogom, Čum!
Zbogom! -Čekaj! Vozim te! -Ne! Zašto?
Inače ću se brinuti za tebe celu noć, a to sad ne mogu da podnesem.
Uđi u auto!
Džone!
Dajem ostavku na ovaj posao! -I ja dajem ostavku!
Mislio sam na nekoga drugog. Oprosti.
Evo stanice.
Zbogom. -Čekaj! Ne idi!
Bi li malo zujala sa mnom?
Želite da zujite sa mnom? -Da.
Onda moram da vas pitam... -Šta?
Šta znači zujati?
Znači...
Posetiti.
Dobro!
Nikad nisam videla vaš restoran.
Baš savršen!
Skuvaću ti nešto.
Molim vas!
Drago mi je posetiti vas.
Da sam otkazala posao i ne razgovarala s vama,
to bi bilo...
Greh. Razumete?
Ruka mi je jedini zdrav deo tela. Ostalo želi da skoči s litice.
To bi bilo to zasad. Već sam oborio svoj šarmerski rekord.
Ne razumem. -Nema veze, govorim gluposti. Ali mogu da te nahranim!
Hoćeš nešto da popiješ? -Ne.
Čekajte! Nemojte ni vi.
Oprosti mi. Da mogu, ubrizgao bih sebi votku.
Važno je da smo oboje bistre glave.
Dobro je što niste pitali zašto. -Da sve bude iskreno, zar ne?
Ni ja to ne bih tako dobro rekla!
Idemo onda!
Divno!
Ponovi mi još jednom zašto ne smem da ga zovem na mobilni?
Osim toga što ga je isključio?
40 poruka deluje malo očajno.
Mama, ti uživaš u ovome. -Ne!
Ne onako kako misliš.
Uživaš! Zaboga! -Uživam što sam korisna kćerki!
U činjenici što znam da te savetujem.
I u čudu što si tako zbunjena da slušaš sve što govorim!
Šta je?
Moram nešto da ti kažem o nama dvema. -Ne moraš. -Želim!
Bila si pijanica i promiskuitetna tokom moje mladosti.
I sad sam u ovoj situaciji zbog tebe! Ti si kriva!
A trebao mi je taj trenutak da izgradimo zreliji odnos!
Imaš potpuno pravo, draga. Ali moja iskustva sada su ti korisna.
To je sve. Ne možeš više.
Stalno mislim da bi trebalo da ti kažem šta mi se dogodilo.
Ali ne želim ovo da pokvarim. Ne želim!
Pamtiću svaki ukus zauvek!
Drago mi je što ti se svidelo. -Divno vas je gledati!
Pa, ako je tebi dobro, zamisli kako je meni!
Zaboravi. Ne želiš da slušaš šta mislim o tvojoj lepoti.
Ne budite ludi! Recite mi sve u detalje.
Dobro, hoću.
Po tebi bi trebalo prozvati pol!
Nije te dovoljno gledati. Logično je samo buljiti!
I ne treptati, da ništa ne propustiš.
I... Sve to, i još si takva!
Oprosti mi... Ali ti si ludo zgodna i predivna!
Toliko da još jednom želim da te pogledam pre nego što završimo!
Brzo, molim te.
Ne mogu. Ne možemo! -Znam!
Ne možemo ništa da uradimo što bi nam donelo užitak ili olakšanje!
Ali svejedno uživam!
Mama je često o toj večeri govorila kao o razgovoru njenog života.
Još od one noći na plaži, znao sam da ne smem ući u sobu gde si ti.
Kad sam te čula da dolaziš, ja bih otišla.
Zato se u poslednje vreme ne viđamo.
Zašto me sve tako zbunjuje?
I tvoj mozak divlje kuca? -Moj je ispario. Dobar osećaj.
Sreća? -Sreća.
Misliš da će trajati?
Šalim se! -Razumem šta misliš. -Ja ne razumem šta mislim.
Kasno je već.
U tvoj mozak ušle su odgovornosti.
Ne krij to od mene. Ne krij to.
Molim te. -Dobro. Hvala. Imaš pravo.
Neću. Divna si. -I ti si.
Ne!
Neke greške ne smeš praviti ako imaš decu.
Molim te.
Jesmo li spremni da idemo? -Ja nisam! Ostani još malo! Ostani.
Kad nam noge dotaknu pod, vratiće mi se moždane ćelije.
Ne žuri toliko!
Taj će nas pod pojesti žive.
Volim te. -Molim?
Jer sam...
To je on! Mora da mi kaže sve! -Ne!
O, da! -Ne, čekaj!
Sada si sama sebi najgori neprijatelj.
Ne možeš da veruješ nijednoj misli u svojoj glavi.
Ma hajde!
Veruj meni i dopusti sebi da mu kažeš samo jedno.
"Veoma mi je drago što si se vratio."
Moram da znam da li ju je dotakao! I gde! I kako!
I šta je posle osećao! Jesu li se držali za ruke!
Samo te reči! Ako želiš priliku da spaseš brak!
Dobro. Sada da... -Idi kod njega.
Treba li mi šminka? -Treba ti šmrk! Ali nemaš vremena.
Smeš da izgledaš tako. Iskreno je. A to ti treba.
Hvala, mama. -O, dušo!
Nije najgora stvar na svetu otkriti da voliš muža!
Kasno je, Debora.
Samo sam htela da kažem...
Ne mogu da spavam gore s tobom. Zasad ne mogu.
Tako mi je drago što si se vratio!
Zaista. -Dobro.
Mama!
Završio sam za večeras, Deb.
Večeras više ništa ne možemo ugurati. -To sam ja, tata.
Šta je, dušo? -Htela sam da vidim jesi li se vratio i jesi li dobro.
Dobro sam.
A zašto?
Mama plače već šest sati.
A baka je s njom i govori joj: "Vratiće se on!"
Grozno mi je što si imala takvu noć.
Dobro je za mene brinuti se za nešto što je zaista važno.
Umesto za gluposti koje me obično muče. -Kakve?
Kako preživeti?
Molim?! Odakle ti to?
Zaista si fantastična! Volim te! -Znam.
Nije da sam fantastična.
Lepo spavaj. -Čekaj! Šta je sad?
Dušo...
I ja tebe!
Pevaj baki.
"Možda se nikad ne sretnemo opet na kvrgavoj ljubavi stazi..."
Kristina!
Mama! Možemo li da odemo malo kasnije? -Ne.
Da ti objasnim! -Opraštamo se. -Bernis mi daje računar!
Za školu! -Slušaj me. -Za školu! Slušaj ti mene!
Ja ovde više ne radim!
Nije pošteno! Ne smeš to da mi radiš!
Ne smeš! Ne smeš to da mi radiš!
Ne sramoti me! Odmah idemo!
Moram da izađem? -Ne, Džordži. Nemoj.
Dosta! Dobro?
Mislim da si divan momak. Budi dobar kao što jesi. -Hvala.
Ne mogu da verujem da nisi izašao! -Flor je rekla.
Ne želim da te pokvasim. -Pokvasi me! -Hvala.
Ti si divna! Jesi.
Lepotica si.
Flor!
Ovo mi je poslednja šansa da malo tebe pređe na mene!
Žao mi je što si tužna, ali moglo je biti mnogo gore. -Flor!
Idi da se pozdraviš s Deborom. -Evo me!
Hvala.
Ja živim život za sebe. A ti za svoju kćerku.
Ni jedno ni drugo nije dobro.
Hvala, Evelin.
U redu je! -Odlazimo zauvek! Ne vraćamo se!
Viđaćemo se u školi! Držaću te na oku.
U redu je. Imam divne stvari za tebe. Hoćeš računar?
Čekao sam...
Mogu li da vas povezem?
Srećan je čovek koji će te dobiti.
Neka ih zadrži. Gluposti.
Dobro. Kristina?
Do viđenja, g. Klaski. Žao mi je što se više nećemo često viđati.
Idemo. -Flor... -Ljubavi moja!
Mogu li da spavam kod njih kad se zadržim u školi?
Kad smo otišle, mama mi je saopštila još jednu odluku.
Više neću pohađati privatnu školu.
Ne možeš to da mi uradiš! Ne možeš!
Sve si upropastila! Sve!
Pokupi stvari sa poda! -To će mi upropastiti život! Sve si uništila!
Nikad ti neću oprostiti! -Obećavam, sve će biti u redu.
Nikad neće biti u redu! Grešiš! Upravo sam se toga bojala!
Nikad neću moći da ti oprostim!
Nikad!
Ja imam stipendiju! Niko se toga ne odriče!
2 km od kuće do stanice bila je moja najduža šetnja.
Javno sam prezrela majku.
Ali ona nije reagovala.
Ali konflikt je izbio kad sam rekla čest američki izraz.
Ne sada. Treba mi prostora.
Nema prostora među nama!
Usred sukoba pronašla je bistrinu.
Naravno. Sada razumem šta se događa.
Izvinila mi se što mora da traži da odlučim o tome tako mlada.
A onda je pitala.
Želiš li sebi
da postaneš neko sasvim drugačiji
od mene?
Zahvalna sam vam na pozivu da se upišem na vaš fakultet,
i vašem spisku stipendija koje su mi na raspolaganju.
Ali ovaj esej pokazuje kako će me potvrdan odgovor
obradovati, ali ne i definisati.
Moj identitet čvrsto je i srećno određen jednom činjenicom:
ja sam kćerka svoje majke.
Hvala. Kristina Moreno.
Obrada: antoniokt
Preuzeto sa www.titlovi.com